Dictionare:
Toate
DEX
Sinonime
Antonime
Neologisme
Ortografic
Arh. & Reg.
Etimologic
Academic
definiția braie definiție dex
braie
găsește rime pentru
braie
Cuvinte apropiate:
baie
,
brace
,
brahie
,
brai
,
brain
,
brie
,
brie
,
crăie
,
râie
,
râie
a fi de brâu cu cineva
expr.
a fi în
relații
foarte
apropiate
cu cineva.
Dictionar: Dictionar de argou al limbii romane
|
definitia braie
BRÂU,
(
I
)
brâie,
(
II
)
brâuri
s.n.
I. 1.
Cingătoare
lată
de
lână
, de
piele
, de
mătase
etc. pe care o
poartă
țăranii
. ♦
Fâșie
de
țesătură
(de
lână
), de
blană
etc. pe care o
poartă
în
jurul
mijlocului
(sub
îmbrăcăminte
)
unii
oameni
suferinzi
. ♦
Cingătoare
lată
pe care o
poartă
preoții
ca
semn
al unui
grad
ierarhic
sau în
timpul
slujbei
.
2.
Parte
a
corpului
omenesc
pe care o
încinge
brâul
(
II
);
mijloc
.
3.
Ornament
care
înconjură
ușile
,
ferestrele
,
fațadele
etc. unei
case
.
4.
Șir
,
lanț
(
muntos
,
deluros
etc.).
II.
(
Cor
.)
Brâuleț
(
2
). [Var.: (pop.)
brână
s.f.] – Cf.
alb
.
bres
,
brezi
.
Dictionar: Dictionarul explicativ al limbii romane - DEX '98
|
definitia braie
BRÂU
s.
1.
cingătoare
, (pop.)
chingă
, (înv. și
reg
.)
taftur
, (
reg
.)
brânaci
, (
Ban
. și Bucov.)
frânghie
.
(Cu ~ul se
strânge
mijlocul
.)
2.
mijloc
,
talie
. (
Grâul
îi
venea
până la ~.)
3.
v.
brâuleț
.
4.
v.
dungă
.
5.
v.
lanț
.
Dictionar: Dictionar de sinonime
|
definitia braie
brâu
(
cingătoare
,
parte
a
corpului
omenesc
,
ornament
,
șir
) s. n.,
art
.
brâul
;
pl.
brâie
Dictionar: Dictionar ortografic al limbii romane
|
definitia braie
BRÂ//U
1
~ie
n.
1)
Fâșie
din
piele
sau din
alt
material
care
servește
la
încins
sau la
ajustat
îmbrăcămintea
;
cingătoare
;
curea
;
centură
;
cordon
.
♢ A fi cu
cuțitul
la ~
a fi
foarte
bătăuș
. 2)
Fâșie
lată
,
confecționată
, de
obicei
, din
lână
colorată
,
făcând
parte
din
costumul
național
. 3)
Fâșie
lată
purtată
de
preoți
,
servind
drept
indice
al
gradului
în
ierarhia
bisericească
. 4)
Parte
a
corpului
omenesc
dintre
șolduri
și
coaste
;
mijloc
;
talie
;
cingătoare
.
♢ A
sta
cu
mâinile
în ~
a
sta
degeaba
; a nu
face
nimic
. 5)
arhit.
Element
decorativ
inelar
, în
relief
, care
înconjoară
o
coloană
;
brățară
. [
Monosilabic
] /Cuv. autoht.
Dictionar: Noul dictionar explicativ al limbii romane - NODEX
|
definitia braie
brâu
(
cingătoare
) s.n., pl.
brâie /
brâne
Dictionar: Dictionnaire morphologique de la langue roumaine - DMLR
|
definitia braie
BRÂUL-CÉRULUI
s. v.
curcubeu
.
Dictionar: Dictionar de sinonime
|
definitia braie
BRÂUL-COSÂNZÉNII
s. v.
calea
lactee
,
calea
-
laptelui
,
curcubeu
.
Dictionar: Dictionar de sinonime
|
definitia braie
BRÂUL-LUI-DUMNEZÉU
s. v.
calea
lactee
,
calea
-
laptelui
,
curcubeu
.
Dictionar: Dictionar de sinonime
|
definitia braie
BRÂUL-MAICII-DÓMNULUI
s. v.
curcubeu
.
Dictionar: Dictionar de sinonime
|
definitia braie
BRÂUL-PÓPII
s. v.
calea
lactee
,
calea
-
laptelui
,
curcubeu
.
Dictionar: Dictionar de sinonime
|
definitia braie
brîu (-îie),
s.n. –
1.
Cingătoare
. –
2.
Ornament
,
friză
,
mulură
. –
3.
Talie
,
mijloc
. –
4.
Dans
tipic
, în care cei care
dansează
se
țin
de
talie
. – Var. a pl.
brîuri
și (înv.)
brîne, brîni.
Mr.
brîn, bărnu,
megl.
brǫn
. Lat.
brandeum
„pînză de in” și „
bandă
,
cingătoare
” pare a se fi
contaminat
cu lat.
pannus
„pînză”,
pînă
s-a
confundat
complet
cu
formele
contaminate
*
bran(e)um
„
bandă
,
cingătoare
” și
pandea
„pînză”; cf. Niermeyer 104, unde se
menționează
prandeum.
Din
cea
dintîi
din
aceste
forme
a
rezultat
rom
.
brîu
,
alb
.
bres, brez
„
cingătoare
” (
alb
.
mbren
„a
încinge
”), și din a
doua
rom
.
pînză
.
Atît
alb
.
cît
și
rom
.
presupun
prototipul
nazalizat
(Rosetti, II, 111), de
tipul
*
brenu-
sau *
branu-
, care este
considerat
în
mod
tradițional
de
origine
autohtonă
(Miklosich,
Slaw.Elem.,
9; Philippide, II, 701). Nu pare
posibilă
der. cuvîntului
rom
. pe
baza
alb
.,
propusă
de Meyer 46 și Skok,
Arch
.
Rom
.,
VIII
, 150; după Skok,
Z.
für
Ortsnamenforschung,
I, 89, cuvîntul
alb
.
conține
un suf.
diminutival
.
Etimonul
*
brenum
(Rosetti,
Rhotacisme,
35), nu este
clar
. Cf. și
brînză, pînză.
Pierderea
lui
n
(
păstrat
în pl.
brîne
și în der.) se
repetă
în
condiții
identice
în
grîu
și
frîu
, și este
greu
de
explicat
, cf.
grîu
. Der.
brînă,
s.f. (
friză
),
sing
.
analogic
format
pe
baza
pl.,
brînar,
s.m. (frînghier);
brîier,
s.n. (
tipar
pentru
muluri
);
brîneț
(var.
bîrneață, bîrniță
), s.n. (
curea
;
cingătoare
; fîșie);
brînișor
, s.n. (
curea
;
cordon
);
bîrnaș
(var.
bărnaș
,
bărnaci
), s.n. (
șiret
);
desbîrna,
vb. (a
descinge
). Din
rom
.
provine
mag.
bernice
(Edelspacher 10).
Dictionar: Dictionarul etimologic roman - DER
|
definitia braie
poále-n-brâu
s. f. pl.
Dictionar: Dictionar ortografic al limbii romane
|
definitia braie
TÂRÂIE-BRÂU
s. v.
pierde
-
vară
.
Dictionar: Dictionar de sinonime
|
definitia braie
târâie-brâu
s. m.
invar
.
Dictionar: Dictionar ortografic al limbii romane
|
definitia braie
Widget WebDex
- Ia cu tine dictionarul explicativ roman in blogul, pagina sau site-ul tau!
Plugin de browser
- Adauga pluginul de cautare WebDex in browserul tau.
Webdex.ro foloseste cookies pentru a putea afisa rezultatele corecte. Continuand navigarea pe acest site, esti de acord cu folosirea de cookies.
Mai multe detalii
OK