Dictionare:
Toate
DEX
Sinonime
Antonime
Neologisme
Ortografic
Arh. & Reg.
Etimologic
Academic
definiția pozitivilor definiție dex
pozitivilor
găsește rime pentru
pozitivilor
POZITÍV, -Ă
,
pozitivi
, -e,
adj.
l.
Care se
întemeiază
pe
experiență
, pe
fapte
, pe
realități
;
p. ext.
care are un
caracter
de
certitudine
;
cert
,
adevărat
,
real
,
sigur
. ♢
Științe
pozitive
=
științe
experimentale
. ♦ Care are o
semnificație
justa
,
valoare
;
valoros
;
demn
de
urmat
, de
imitat
.
Experiență
pozitivă
.
2.
(
Despre
oameni
)
Realist
, cu
spirit
practic
.
3.
Care este mai
mare
decât
zero
sau
egal
cu
zero
; care se
notează
în
scris
cu
semnul
plus
(+).
Număr
pozitiv
.
Temperatură
pozitivă
.
♦ (
Despre
sarcina
electrică
) De
același
fel
cu
sarcina
nucleelor
atomice
sau cu
sarcina
obținută
prin
frecarea
unui
baston
de
ebonită
cu un
postav
. ♦ Prin care
iese
curentul
electric
sau care se
leagă
de acest
loc
.
Pol
pozitiv
.
4.
(
Despre
analize
medicale
) Care
confirmă
prezența
în
organism
a unui
anumit
agent
patogen
.
5.
(
Log
.;
despre
noțiuni
,
raționamente
) Care
afirmă
ceva.
6.
(în
sintagma
)
Probă
(sau
imagine
etc.)
pozitivă
= (și
substantivat
, n.)
copia
unui
negativ
fotografic
care
redă
ca în
realitate
părțile
luminoase
și
cele
întunecate
ale
obiectului
fotografiat
.
7.
(
Gram
.; în
sintagma
)
Grad
pozitiv
(și
substantivat
, n.) =
formă
a
adjectivului
sau a
adverbului
cu
ajutorul
căruia
se
exprimă
însușirea
unui
obiect
sau a unui
proces
privite
izolat
,
fără
referire
la alte
obiecte
sau
procese
. – Din fr.
positif
, lat.
positivus.
Dictionar: Dictionarul explicativ al limbii romane - DEX '98
|
definitia pozitivilor
POZITÍV
adj.
1.
adevărat
.
2.
v.
practic
.
3.
v.
eficace
.
4.
bun
.
(
Latura
~ a
fenomenului
.)
Dictionar: Dictionar de sinonime
|
definitia pozitivilor
Pozitiv
≠
negativ
Dictionar: Dictionar de antonime
|
definitia pozitivilor
pozitív
adj. m., pl.
pozitívi
;
f. sg.
pozitívă
, pl.
pozitíve
Dictionar: Dictionar ortografic al limbii romane
|
definitia pozitivilor
pozitív
s. n., pl.
pozitíve
Dictionar: Dictionar ortografic al limbii romane
|
definitia pozitivilor
POZITÍV
1
~e
n.
Imagine
fotografică
a unui
obiect
, în care
distribuția
luminii
și a
umbrei
corespunde
celei
reale
;
copie
a
negativului
. /<fr.
positif,
lat.
positivus
Dictionar: Noul dictionar explicativ al limbii romane - NODEX
|
definitia pozitivilor
POZITÍV
2
~ă
(
~i
,
~e
) (
în
opoziție
cu
negativ
) 1) Care
conține
o
afirmație
; care
exprimă
aprobare
sau
acceptare
; care are un
caracter
cert
.
Răspuns
~
. 2) Care are
însușiri
bune
;
bun
. ♢
Erou
~
personaj
dintr-o
operă
artistică
înzestrat
cu
calități
considerate
bune
. 3) (
despre
personaje
) Care are
spirit
practic
;
realist
. 4)
mat
. (
despre
valori
numerice
) Care este mai
mare
decât
zero
sau se
notează
cu
semnul
plus
.
Număr
~
. 5) (
despre
sarcini
electrice
) Care este de
același
fel
cu
sarcina
nucleelor
atomice
sau cu
sarcina
electrică
dobândită
de un
baston
de
ebonită
prin
frecare
cu
postav
. 6)
med
.
(
despre
analize
,
reacții
,
probe
) Care
confirmă
prezența
în
organism
a unui
agent
patogen
. 7):
Grad
~
formă
inițială
a
categoriei
gramaticale
a
gradelor
de
comparație
la
adjective
și
adverbe
. /<fr.
positif,
lat.
positivus
Dictionar: Noul dictionar explicativ al limbii romane - NODEX
|
definitia pozitivilor
POZITÍV, -Ă
adj.
1.
Întemeiat
pe
fapte
, pe
experiență
. ♦
Sigur
;
constant
;
adevărat
. ♦
Valoros
. ♦ Care
exprimă
o
afirmație
.
2.
(
Despre
numere
) Mai
mare
decât
zero
.
3.
(
Despre
persoane
)
Realist
,
înclinat
către
o
activitate
practică
,
către
științe
exacte
. //
s.n.
1.
Fotografie
care
prezintă
copia
unui
negativ
fotografic
și care
redă
, în
chip
asemănător
cu
realitatea
,
părțile
luminoase
și
cele
întunecate
ale
obiectului
fotografiat
.
2.
(
Gram
.
)
Grad
pozitiv
(și
s.n.
) =
formă
a
adjectivului
sau a
adverbului
cu
ajutorul
căreia
se
notează
existența
însușirii
la un
obiect
oarecare
privit
izolat
. [< fr.
positif
, lat.
positivus
].
Dictionar: Dictionar de neologisme - DN
|
definitia pozitivilor
POZITÍV, -Ă
I.
adj.
1.
întemeiat
pe
experiență
; (p. ext.)
adevărat
,
real
,
efectiv
,
incontestabil
. 2. (
despre
numere
sau
mărimi
scalare
) mai
mare
decât
zero
. ♢ (
despre
electricitate
)
obținută
prin
frecarea
unui
baston
de
ebonită
cu o
bucată
de
postav
; (
despre
polii
unei
surse
electrice
) prin care
iese
curentul
electric
; (
despre
electrozii
sau
bornele
receptoarelor
electrice
) care se
leagă
la
polul
pozitiv
al
sursei
. 3. (
despre
oameni
)
realist
,
înclinat
către
o
activitate
practică
. 4. care
exprimă
o
afirmație
, o
aprobare
. 5. cu
calități
alese
;
valoros
. 6. (
gram
.)
grad
~ (și s. n.) =
formă
a
adjectivului
sau a
adverbului
care
prezintă
însușirea
obișnuită
a unui
obiect
sau
caracteristica
obișnuită
a unei
acțiuni
. II. s. n.
copie
a unui
negativ
fotografic
care
redă
,
asemănător
cu
realitatea
,
părțile
luminoase
și
cele
întunecate
ale
obiectului
fotografiat
. (< fr.
positif
, lat.
positivus
)
Dictionar: Marele dictionar de neologisme - MDN
|
definitia pozitivilor
Widget WebDex
- Ia cu tine dictionarul explicativ roman in blogul, pagina sau site-ul tau!
Plugin de browser
- Adauga pluginul de cautare WebDex in browserul tau.
Webdex.ro foloseste cookies pentru a putea afisa rezultatele corecte. Continuand navigarea pe acest site, esti de acord cu folosirea de cookies.
Mai multe detalii
OK