Dictionare:
Toate
DEX
Sinonime
Antonime
Neologisme
Ortografic
Arh. & Reg.
Etimologic
Academic
definiția bunele definiție dex
bunele
găsește rime pentru
bunele
BUN, -Ă,
(
I-
VIII
)
buni
, -e
, adj., s.m. și f., (
IX
)
bunuri
, s.n., (
X
) adv.
I.
Adj. Care are
calități
.
1.
Care
face
în
mod
obișnuit
bine
altora
, care se
poartă
bine
cu
alții
;
binevoitor
. ♢ Expr.
Bun
la
inimă
=
milostiv
.
Bun
,
rău
=
oricum
ar
fi. (Substantivat)
Bun
și
rău
=
toată
lumea
(
fără
deosebire
),
oricine
. ♦
Îndatoritor
,
amabil
. ♢ Expr.
Fii
bun
!
= te
rog
! ai
bunătatea
!
2.
Care se
achită
de
obligațiile
morale
și
sociale
;
corect
,
cuviincios
;
frumos
,
milos
. ♢
Loc
. adv. (Substantivat)
Cu
buna
= cu
vorbe
bune
; de
bunăvoie
. ♢ Expr.
Sfat
bun
=
îndemn
înțelept
,
util
,
folositor
.
A fi
(sau
a
ajunge
, a
încăpea
etc.)
în
(sau
pe
)
mâini
bune
= a fi sau a
ajunge
la o
persoană
de
încredere
. A
pune o
vorbă
(sau
un
cuvânt
)
bun
(
ă
)
pentru
cineva
= a
interveni
pentru
cineva, a
susține
pe cineva. ♢ Compuse:
bun
-
simț
=
capacitate
bazată
pe
experiența
cotidiană
de a
judeca
, de a
aprecia
just
oamenii
,
lucrurile
, evenimentele:
bună
purtare
=
comportare
conformă
normelor
moralei
și educației:
certificat
de
bună
-
purtare
=
a)
(
ieșit
din
uz
)
certificat
în care se
atestă
purtarea
corectă
a cuiva într-un
serviciu
, în
școală
etc.;
b)
fig.
recomandație
orală
sau
laudă
adusă
cuiva;
bună
-
cuviință
=
purtare
cuviincioasă
,
creștere
aleasă
.
3.
(
Despre
copii
)
Cuminte
,
ascultător
,
îndatoritor
; care are
grijă
de
părinți
.
4.
Caracteristic
omului
mulțumit
,
vesel
,
bine
dispus
. ♢ Expr.
A fi în
toane
bune
= a fi
vesel
,
bine
dispus
.
II.
Adj.
1.
Care
face
sau
prinde
bine
;
plăcut
,
satisfăcător
,
agreabil
. ♢ Expr.
A i-o
face
bună
sau
a-i
face
(cuiva)
una
bună
= a-i
provoca
cuiva o
supărare
.
Una
bună
= o
întâmplare
deosebită
,
spirituală
, o
nostimadă
.
A o
păți
bună
= a avea
necaz
. (
Ir
.)
Bună
treabă
!
=
frumos
!
halal
! n-
am
ce
zice
!
Na
-ți-o
bună
!
= asta-mi mai
lipsea
! asta-i
acum
!
Na
-ți-o
bună
că ți-
am
dres
-o (sau
frânt
-o
)
,
se
spune
atunci
când
ai
dat
de o
situație
dificilă
sau
inoportună
.
2.
(
Despre
mâncăruri
și
băuturi
)
Gustos
,
apetisant
,
ales
. ♢ Expr.
Poamă
bună
,
se
spune
despre
un
om
de
nimic
,
neserios
,
despre
un
derbedeu
sau
despre
o
femeie
imorală
. ♢ Compus:
bun
-
gust
=
simț
estetic
,
rafinament
.
3.
Bogat
,
abundent
,
îmbelșugat
.
4.
(
Despre
miros
)
Frumos
,
plăcut
,
agreabil
.
5.
Liniștit
,
tihnit
,
fără
griji
;
fericit
.
Viață
bună
.
♢ (În
formule
de
salut
sau de
urare
)
Bună
ziua
!
Bună
seara
!
Noapte
bună
!
♢ Compus: (
Bot
.)
bună
-
dimineața
=
zorea
.
III.
Adj.
1.
Potrivit
,
apt
pentru
un
anumit
scop
;
p. ext.
care-și
îndeplinește
bine
menirea
. ♢ Expr. (
Adesea
substantivat)
Bun
de
tipar
(sau
de
imprimat
) =
aprobare
dată de
autor
, de
editură
, de
redacție
sau de
alți
beneficiari
pe
tiparul
de
corectură
sau de
probă
, după care
începe
imprimarea
tirajului
.
Bun
pentru
...
=
valabil
pentru
...
2.
(
Despre
organele
corpului
sau
despre
funcțiunile
lor
) Care
funcționează
bine
. ♢ Expr.
Bun
de
gură
=
limbut
.
Bun
de
mână
=
îndemânatic
,
abil
.
3.
(
Despre
îmbrăcăminte
și
încălțăminte
) Care nu este
uzat
;
p. ext.
nou
, de
sărbătoare
.
4.
De
calitate
superioară
;
p. ext.
de
preț
,
scump
,
nou
. ♦
Veritabil
,
autentic
;
pur
. ♢ Expr.
A o
lua
de
bună
= a
crede
cele
spuse
; a
lua
(ceva) în
serios
.
A o ține
(
una
și
)
bună
= a
susține
un
lucru
cu
încăpățânare
.
A
ști
una
și
bună
= a se
încăpățâna
în
susținerea
unui
punct
de
vedere
.
5.
(
Despre
bani
) Care are
putere
de
circulație
.
IV.
Adj.
Înzestrat
,
talentat
,
priceput
;
p. ext.
dibaci
,
abil
,
iscusit
.
V.
Adj.
1.
Folositor
,
util
;
avantajos
,
rentabil
. ♢ Expr.
La ce
bun
?
= la ce
folosește
? ♦ (
Despre
timp
,
fenomene
atmosferice
etc.)
Favorabil
,
prielnic
,
frumos
.
2.
(În
basme
și
superstiții
)
Prevestitor
de
bine
. ♢ Expr.
A nu-i fi
(
de-
)
a
buna
cuiva
= a(-i)
prevesti
ceva
neplăcut
,
rău
.
VI
.
Adj.
1.
Zdravăn
,
puternic
,
strașnic
. ♦
Considerabil
,
mare
. ♢
Loc
adv.
În
bună
parte
= în
măsură
importantă
.
O
bună
bucată
sau
o
bucată
bună
(
de
timp
, de
loc
etc.) = o
parte
însemnată
(de
timp
, de
loc
, etc.).
2.
Întreg
,
plin
;
deplin
;
p. ext.
mai
mult
decât
..., și mai
bine
. ♢ Compuse:
bună
-
credință
s.f. =
a)
obligație
de
comportare
corectă
pe care
părțile
trebuie
s-o
respecte
la
încheierea
și la
executarea
contractelor
sau, în
cazul
statelor
, a
tratatelor
;
b)
convingere
a unei
persoane
că
acționează
în
temeiul
unui
drept
și
conform
cu
legea
sau cu ceea ce se
cuvine
;
sinceritate
,
onestitate
; (
loc
. adj.) de
bună
-
credință
=
sincer
,
cinstit
.
3.
(În expr.)
Într-o
bună
zi
(sau
dimineață
) =
cândva
,
odată
; pe
neașteptate
.
VII
.
Adj. (
Despre
legături
de
rudenie
) De
sânge
,
adevărat
.
Tată
bun
.
♦
Văr
bun
sau
vară
bună
= văr
primar
sau
vară
primară
. ♦ (
Despre
prieteni
,
vecini
etc.)
Apropiat
;
devotat
. ♦
Nobil
,
ales
.
VIII
.
S.m. și f. (Înv. și pop.)
Bunic
,
bunică
.
IX.
S.n.
1.
Ceea ce este
util
sau
necesar
societății
sau
individului
pentru
a-i
asigura
existența
,
bunăstarea
. ♦
Obiect
sau
valoare
care are
importanță
în
circulația
economică
.
2.
(Mai
ales
la pl.) Tot ce
posedă
cineva;
avut
,
proprietate
,
avere
;
bogăție
,
avuție
. ♢
Bunuri
de
consum
=
bunuri
materiale
destinate
consumului
personal
;
obiecte
de
consum
.
3.
Element
al
patrimoniului
unei
persoane
, care
poate
consta
dintr-un
lucru
(
bun
corporal
) sau dintr-un
drept
(
bun
incorporal
). ♢
Bune
oficii
=
intervenție
a unui
stat
pentru
determinarea
altor
state
în
vederea
rezolvării
pe
cale
pașnică
, prin
tratative
a
diferendelor
dintre
acestea
.
4.
Calitate
,
virtute
.
5.
(
Rar
)
Rezultat
,
rod
,
folos
.
X.
Adv. (
Exprimă
o
aprobare
)
Bine
, da,
așa
. – Lat.
bonus.
Dictionar: Dictionarul explicativ al limbii romane - DEX '98
|
definitia bunele
Widget WebDex
- Ia cu tine dictionarul explicativ roman in blogul, pagina sau site-ul tau!
Plugin de browser
- Adauga pluginul de cautare WebDex in browserul tau.
Webdex.ro foloseste cookies pentru a putea afisa rezultatele corecte. Continuand navigarea pe acest site, esti de acord cu folosirea de cookies.
Mai multe detalii
OK